(untitled) (Південний архів (історичні науки), 2022)
Мета роботи. Статтю присвячено процесу розвитку Постійних дипломатичних представництв Радянської України у світі другої половини ХХ століття. Методи. Основою методологічного висвітлення дослідження є загальнонаукові та спеціально-історичні методи, а також наукові принципи. Розгляд структурних особливостей формування дипломатичного апарату Української Радянської Соціалістичної Республіки та Постійних представництв Радянської України здійснено за допомогою структурно-функціонального методу. Використання наукового методу системного аналізу дало змогу виявити та простежити порядок взаємозв’язку Постійних представництв України з іншими дипломатичними інституціями. Застосування історико-генетичного методу дало можливість простежити процес формування органів української дипломатії другої половини ХХ століття. Під час вивчення архівних матеріалів було використано метод джерелознавчого аналізу. Висвітлення процесу розвитку дипломатичних представництв Радянської України другої половини ХХ століття пов’язано з використанням проблемно-хронологічного та історико-порівняльного методів. У роботі використані такі наукові принципи: історизму, наступності, цілісності, системності, об’єктивності. Результати. У статті проаналізовано основні аспекти розвитку та діяльності Постійних дипломатичних представництв Радянської України у другій половині ХХ століття. Показано процес співпраці фахівців дипломатичного апарату з державними органами Радянської України. Простежено процес зміни кількісного складу працівників дипломатичного корпусу Радянської України у другій половині ХХ століття. Розкрито особливості роботи українських дипломатів за кордоном. Висвітлено процес взаємодії українських дипломатів з українською діаспорою. Відображено вплив українського дипломатичного корпусу на формування й визначення основних напрямів міжнародної політики Української Радянської Соціалістичної Республіки. Висновки. Доведено, що, попри перебування України у складі СРСР, відбувався поступовий процес розвитку інституцій українського дипломатичного апарату та Постійних дипломатичних представництв Радянської України за кордоном у другій половині ХХ століття.