(untitled) (Південний архів (історичні науки), 2024)
Метою роботи слід вважати розгляд факторів, що зумовили формування о́бразу російського агресора на прикладі Херсонщини як соціокультурного і політичного фронтиру початку ХХІ ст. Це уможливить розуміння не лише форми та межі сприйняття російської окупації, але й зміни у сприйнятті тієї ацивілізаційної форми розвитку, яку являє зараз Росія. Результати дослідження. Російська тимчасова окупація Херсонщини у 2022 році визначила головні риси рефлексії місцевого населення через вплив соціокультурної і політичної фронтирності регіону. Основними факторами формування загального образу росіян у ролі ворога слід назвати: зовнішній інформаційний вплив, форми особистої комунікації з військовиками країни-агресора, рівень національної самоідентифікації, наявність близьких та родичів у лавах Збройних сил України, масштаби матеріальних та особистих нематеріальних втрат, наявність психологічної прив’язки до радянського минулого, а насамперед реакція на поведінкові прояви візії самих російських окупантів щодо українського населення. Висновки. Аналіз джерел свідчить про складання диференційованого о́бразу російських вояків та окупації мешканцями міста і села. Можна зазначити, що за наявності спільних рис у негативному сприйнятті ворога між ними є певні відмінності у баченні реальних та потенційних небезпек окупації, які зумовлені: можливостями для виживання (наявність продуктів харчування, пристосованість до критичного мінімуму побутових умов тощо), рівнем відстані у комунікації між окупованими й окупантами, рівнем прямої загрози залежно від соціально-політичного, громадянського статусу та рівнем визначення національної ідентичності. Окупація Херсонщини у сучасній глобальній війні, розв’язаній росіянами, є гарним прикладом не лише застосування агресором різновидів військових та пропагандистських потужностей, але і способів протидії цій багатовіковій московській експансії, в основі яких лежить формування істинного образу агресора.