(untitled) (Південний архів (історичні науки), 2024)
Мета дослідження – аналіз усно-історичних свідчень зі слів очевидців щодо дослідження і реконструкції готовності/неготовності мешканців до початку військових дій та їхньої поведінки в перші дні наступу російських військ на м. Херсон. Методологічною основою дослідження стала усна історія та соціологічні дослідження. Основні результати дослідження. Головним завданням автор ставив перед собою розкриття особливостей морально-психологічної готовності мешканців м. Херсон до повномасштабного наступу і погляду зсередини на процеси, які відбувались протягом перших днів військових дій. Головне джерело, яке використовується, – це документовані розповіді херсонців різного віку та соціальної приналежності. Головний акцент робиться на застосуванні у роботі свіжих спогадів, які є результатом глибинних травмувань. Саме вони дають змогу проаналізувати новітню історію України зсередини. Це має велике значення, адже ні фото, ні відеоматеріали не розкриють глибину пережитих подій і не наситять історію морально-психологічним змістом. У дослідженні розкриваються такі питання, як: початок повномасштабного вторгнення; огляд готовності бомбосховищ, евакуація місцевого населення, підприємств, організацій, культурно-освітніх закладів; поведінка місцевого населення; створення самоорганізованих загонів самооборони та ТРО; початок окупації. Висновки. У результаті проведених інтерв’ю вдалось з’ясувати: херсонці здебільшого виявились морально-психологічно не готовими до початку повномасштабного вторгнення; евакуація населення, підприємств і культурно-освітніх закладів проведена не була; бомбосховища виявились здебільшого не пристосовані до використання. Домінуючими емоціями перших днів початку російської агресії стали страх, лють, ненависть, злість. Незважаючи на відсутність підготовки, херсонці змогли зібратись у самоорганізовані загони самооборони та ТРО, але, на жаль, не всім вдалось пережити цей страшний період.