(untitled) (Південний архів (історичні науки), 2024)
У статті здійснено спробу історичного аналізу окремих пастирських листів та послань єпископа Греко-Католицької Церкви (далі – ГКЦ) на Галичині написаних та оприлюднених у першій половині ХХ століття, а саме: «Пастирського листа Григорія Хомишина єпископа Станіславівського до кліру єпархії Станіславівської про візантійство»; «Пастирського листа Григорія Хомишина єпископа Станіславівського до людей доброї волі про політичне становище українського народу в польській державі»; «Відозву до всечесного духовенства Станіславівської єпархії про пресу як дуже важливу зброю нинішної доби»; Листа на тему: «Українська проблема»; «Пастирського листа Григорія Хомишина єпископа Станіславівського до духовенства і вірних Станіславівської єпархії про грозу духовної руїни»; Пастирського листа Григорія Хомишина єпископа Станіславівського до кліру та вірних Станіславівської єпархії про Католицьку акцію та Пастирського листа Григорія Хомишина єпископа Станіславівського до духовенства Станіславівської єпархії «Національна чи об’явлена віра або розвал чи шлях творчості». Мета роботи полягає в здійсненні історичного аналізу творів та послань єпископа Греко-Католицької Церкви Григорія Хомишина, зокрема, їх ідейного змісту, контексту створення, а також визначення їхнього впливу на соціальне та релігійне життя українського суспільства. Методологія дослідження спирається на принципи: історико-біографічний метод та контент-аналіз, порівняльний аналіз, соціологічний метод, джерелознавчий аналіз тощо. Результат дослідження полягає в тому, що проблематика вивчення літературної спадщини цього духовного лідера полягає в тому щоб оцінити не тільки релігійні, але й соціальні аспекти його діяльності. Григорій Хомишин зіграв ключову роль у зміцненні всієї Української греко-католицької Церкви, сприяючи формуванню її ідентичності на тлі складних суспільно-політичних умов того часу та й сьогодення. Науковий висновок полягає в тому, що особлива увага приділяється аналізу його впливу на соціальні процеси в Галичині, зокрема на розвиток освіти, соціальну справедливість та національне відродження. Адже Хомишин активно закликав до морального і духовного вдосконалення, що мало вагомий вплив на суспільну свідомість українців. Його твори розглядаються як важливий чинник у формуванні національної самосвідомості та підтримці українського державотворення.