(untitled) (Південний архів (історичні науки), 2026)
Метою статті є аналіз процесів організації, еволюції та розвитку міського простору Херсона на початку XX в контексті модернізаційних процесів Півдня України, зокрема через спробу впровадження електричного трамвая за договором з італійським підданим В.І. Босаліні. Стаття розглядає Херсон у порівнянні з містами-сусідами, Одесою та Миколаєвом, де трамваїзація була реалізована, що дозволяє оцінити особливості локальної урбаністичної трансформації. Методологічно дослідження ґрунтується на комплексному історико-урбаністичному аналізі з застосуванням теорії модернізації. Використано аналіз архівних джерел, зокрема порівняльний аналіз досвіду інших південних міст у сфері трамваїзації та технологічної модернізації. Наукова новизна статті полягає у залученні теорії модернізації з європейською орієнтацією. А також науковою новизною є те, що ми вводимо до наукового обігу нові архівні документи. Основний зміст статті показує, що договір з В. Босаліні містив потенційну систему управління, інтегруючу транспортну, енергетичну та соціальну інфраструктури, яка відповідала принципам зворотного зв’язку, ієрархії та адаптивності. Проте проєкт залишився нереалізованим, що кардинально відрізняє модернізацію Херсона і Миколаєва з Одесою, де трамваїзація сприяла формуванню інтегрованих систем міського управління та соціально-економічної динаміки. Також у статті висвітлено роль іноземного підприємця як агента європейської модернізації, який міг би впровадити у Херсоні передові європейські технічні стандарти, організаційні моделі та урбаністичні практики. Висновки підкреслюють, що відсутність практичної реалізації проєкту обмежила модернізаційний потенціал Херсона, залишивши його міський простір у стані потенційної, але незавершеної трансформації.